Československá literární komunita
Tak jako generace autorů před vámi, publikujte svoji psanou tvorbu. Podělte se o svoje názory a sbírejte zpětnou vazbu na svoje díla. Inspirujte se a učte od nejlepších.
Přidejte sez čajovny, aneb nic o čaji
Autor
jednooká panenka
dnešní tvoření v čajovně....
sny malichernosti
v křišťálových poutech
zmatená
hledím do bílého světa
plášťů, kroků..
zmatená
upadám do snů malichernosti
přímo na dno
tělo žírá kyselina života
vypařuju se skrz mříže
stoupám a vpíjím se..
mlýnek na pocity
dávám všanc svůj život
mlýnku na pocity
natrhala jsem hvězdy
a dala pod polštář
matně čekám na tvé:
bláznivko moje!
a já zatím chodím po té jedné
kterou tam mají
(na všech odděleních je to stejné)
všechno vypadá nějak povědomě
nechci se probudit!
nová cesta
listuju myšlenkami
a v té knize života mám
záložky, na které nesvítí slunce
pádů ubývá, ze zkušeností
chodíme opatrněji po ostrém, tenkém...
sousta lidí jde po nové „cestě“
plné trnů, a vysoké trávy
nenech mě bloudit
puzzle
v pestrobarevnosti
omývá mne voda do šedi
„abych zapadla“ – nechci!
studí, nemůžu se hnout
smývá mé jinakosti
a s prášky ztrácím směr
doktoři rozbili můj svět
a snažili sestavit jej jinak
vzepřela jsem se a dál...
puzzle o 1000 dílků
nezapadá ani jeden
a přece
někdy běží svět
tak velkou rychlostí
že zapomeneš...
a tisíc a jedno srdce
rozervali mne na kusy
vykolejený vlak
jsem nespokojený vrah
sama sebe
až mě najdeš, nech mě být
nestojím o tebe, nechci....
a přece toužím
na maškarním
bijou mne a já tvrdím
že mě to nebolí
bijou mne a já se nechám
jsem tou bez úst a slz
na maškarním bále
hledám tvář, která by patřila
k mému citu
hledám
sebe
letím
prohání se drůzou větví
v nedělním poledni
ve světě vrb a rákosí
sehnala jsem si jízdenku
do těch krajů
vezmu tě s sebou, chceš?
lidi na mě divně koukaj
a kradou myšlenky
zapsané v diáři
kde je konec tomu sešitu?!
kde je mě konec
rozpřáhla jsem ruce a letěla
...
(z pořádné výšky...)
celá
když vyrvou zvonům
srdce
v ten čas se zastaví
ti, co doufali v celou
holubi budou dál sedět ve věži
toužící po té chvíli leknutí
nepřichází
budeme dál čekat
na celou
8 názorů
jednooká panenka
28. 02. 2017děkuju za čtení :)
jednooká panenka
19. 02. 2017děkuju :)
jednooká panenka
16. 02. 2017děkuju :)
Evženie Brambůrková
15. 02. 2017Sice smutné, ale jinak krásné. /T