Československá literární komunita
Tak jako generace autorů před vámi, publikujte svoji psanou tvorbu. Podělte se o svoje názory a sbírejte zpětnou vazbu na svoje díla. Inspirujte se a učte od nejlepších.
Přidejte seLúčenie
Autor
gabi tá istá
Mladí odchádzajú na tri týždne do Chorvátska, rovnako, ako minulé leto. U nás boli naposledy. Zať Mišo ma schmatne ešte v obývačke, vystíska.
„Čo blbneš? Veď idem s vami k autu,“ čudujem sa.
„Ja nemám rád verejný stisk.“
Schádzame na dvor, odovzdám Ninu mame.
Nina, herečka, urobí smutný ksichtík: „My už nepídeme.“
„Nikdy?“ smejem sa a dám jej pusu na líčko.
„Nikdy.“
Keď ju posadia do sedačky, cumle si prst, je vo svojom svete, po smútku ani stopa.
Monka zodvihne zrak k otvoreným balkónom: „Už vieš, prečo sa Mišo lúčil hore? On sa hanbí za to, ako ťa ľúbi.“
Ten priťahuje Hanke sedačku a len tak pre seba si šomre: „Neviem, kde vznikajú tie vtipy o svokrách. Ja mám najlepšiu svokru. A moji kamaráti si so svokrami vykajú. Nechápem.“
Keď odstúpi od Hanky, dávam jej pusu, pohladím ju.
„Akú farbu máš rada? Žltú alebo zelenú?“ pýta sa ma.
„Ak si mám vybrať z týchto dvoch, tak žltú.“
Podáva mi svoju gumičku do vlasov so slovami: „Vieš, ty máš len v tej drevenej mištičke a ja mám strašne veľa.“ Gestikuluje ručičkami a znova vysvetľuje, ako má veľa gumičiek. Mame Monke zvlhnú oči dojatím, pochopí, že takýmto spôsobom sa jej malá bráni slzám. Pozná ju najlepšie.
Objatie s Monkou: „Nech vám vyjde počasie a nech ste zdraví!“
5 názorů
To je tak krásné!
To je tak milé!!
Brečím tu jak korytnačka.
Napriek tomu žiádna hnáčka :)
Zúri tu búrka. Práve teraz. Blesky ma míňajú o milimetre...
A ja zachumlaný v teplom svetre.........................
Temu neverím...
Ach.
Čo len s TEAM?
gabi tá istá
před 2 měsíciJarko, ahooooj!
gabi tá istá
před 2 měsíciĽuboško, verím ti
Gabika, já bych tě vystískal i na chodníku. Mám takový dojem, že Mišo nežije co se týče tchyně v bludu. (žmurk)